Az incidens – a rendőrség és a BVT néven ismert kémszolgálat között – olyan vihart kavart, amely súlyosan erodálta Ausztria jó hírnevét a hírszerzés világában, és az ügynökség bezárásához vezetett.
Csak most, több mint hat évvel később, derült fény arra, hogy mi is történt azon a napon. Hírszerzési tisztviselők a Politiconak elmondták, a friss bizonyítékok arra utalnak, hogy a rajtaütés egy Moszkva által vezetett művelet része volt, amelynek célja az osztrák hírszerzés lejáratása volt, hogy aztán már a Kreml befolyása alatt lévő vezetéssel szervezzék újjá. Azt mondják, hogy ebben az erőfeszítésben döntő szerepet játszott az akkori kormánykoalíció junior partnere: a szélsőjobboldali, oroszbarát Szabadságpárt (FPÖ), amely ma az ország legnépszerűbb pártja.
A múlt hónapban az osztrák ügyészek felfedték, hogy az akciót előkészítő férfiak orosz ügynökök voltak, akiket Jan Marsalek, az összeomlott Wirecard bérszámfejtő cég szökésben lévő volt vezérigazgatója irányított, aki a hatóságok szerint az orosz GRU katonai hírszerző ügynökségnek dolgozik – írta meg a Politico.
![Fabio de Masi és Florian Toncar, a Bundestag Wirecard-botrányt vizsgáló bizottságának tagjai sajtótájékoztatóra készülnek, miközben Jan Marsalek volt Wirecard-vezérigazgató rendőrségi körözési plakátja látható egy mappán 2021. március 10-én Berlinben](https://kep.cdn.indexvas.hu/1/0/5652/56523/565234/56523465_6b07de6fc1de6ac7b4b5e5d40c4d9245_wm.jpg)
A Moszkva által vezetett, összeesküvésnek látszó eset több okból is rendkívül veszélyes. Egyrészt úgy tűnik, hogy majdnem sikerrel jártak. Ha nem lett volna 2019-ben az úgynevezett ibizai botrány (amelyben az FPÖ akkori vezetőjéről videó felvétel készül, amint politikai befolyást kínált annak a nőnek, akiről azt hitte, hogy egy orosz oligarcha unokahúga), talán semmi sem állt volna a terv megvalósításának útjába. Ehelyett az ibizai ügy a kormány összeomlását okozta, és az FPÖ-t ellenzékbe szorította.
A legaggasztóbb azonban az, hogy a BVT rajtaütésért végső soron felelős Herbert Kickl akkori belügyminiszter most az FPÖ élén áll, ami őt teszi az egyik fő esélyessé arra, hogy az idei választások után Ausztria következő kancellárja legyen. Bár tapasztalt politikai elemzők ragaszkodnak ahhoz, hogy Ausztria nem válik orosz vazallussá az FPÖ irányítása alatt, egy Kickl-kancellárság mégis Vlagyimir Putyin orosz elnök kezére játszana, lehetővé téve a Kreml számára, hogy a színfalak mögött nagyobb befolyást gyakoroljon az országra, és megismételje a Magyarország és Szerbia kooptálásában elért sikereit – írja a lap.
A veszély Ausztria számára az, hogy ebben az esetben nemzetközileg teljesen elszigetelődne
– fogalmazott Christian Rainer, veterán osztrák elemző.
A mézesmadzag: hogyan szervezte be Oroszország Jan Marsaleket
Marsalek személyében, aki poliglott volt (több mint két nyelven beszélt), szerette a kalandokat és nem bánta, ha bepiszkolja a kezét, az oroszok tökéletes eszközt találtak arra, hogy beszivárogjanak az osztrák biztonsági szervekbe.
Mint sok más kém karrierje, Marsaleké is azzal kezdődött, amit a szakmában mézesmadzagnak neveznek. Az akkoriban harmincas évei közepén járó Marsalek egész életében agglegény volt, és az izgalmakat kereső ember hírében állt. Az egyik orosz összekötője később elvitte a szíriai Palmürába, hogy közelről láthassa az ottani háborút, ő pedig bekapta a horgot.
A csábító neve „Natasa” volt, egy erotikus modell, aki egykor egy orosz ügynököt játszott a Red Lips II-Blood Lust című vámpíros B-filmben, Natasa, azaz Natalia Zlobina 2013-ban találkozott Marsalekkel.
Marsalek gyorsan bebizonyította, hogy hajlandó és képes pontosan azt nyújtani, amit az oroszok akartak.
Beszivárgás az osztrák hírszerzésbe
2015-re Marsalek kapcsolatba került Martin Weiss-szel, a BVT, a belföldi hírszerző ügynökség akkori műveleti vezetőjével. Hogy pontosan mikor és hol találkoztak, nem világos […]
A teljes cikk megtekintéséhez és tovább olvasásához KATTINTSON IDE!
*Tisztelt Olvasó! Amennyiben a cikk tartalma módosult vagy sértő elemeket tartalmaz, kérjük jelezze számunkra info@net-front.hu e-mail címen!